Jag tittade på din fisk. Den är söt! Den har glosögon.
Är det din fisk? När jag var liten hade jag fiskar.
Jag hade tropiska fiskar. Det gick illa, jag...
Jag satte på värmen. När jag kom hem låg stackarna på botten.
Nu ska jag gå av. Ta hand om fisken.
Hallå? Ja, hallå? Hallå?
Ett ögonblick. - Det är till er!
Inte? - Du missade honom precis.
Precis här, Donny. Titta här.
För det till din mage. Till din mage.
All styrka, all ondska, all kraft.
Du såg hela skiten.
Nåt bra? Kom inte med några mobiltelefoner.
Jag kan inte höra dig...
- Kom inte med fler mobiler, sa jag! - Jag är strax där.
- Hej, Slim! - Läget, Bobby?
- Tre loosies (lösa cigaretter, ö.a.). - Var så god.
Tack, kompis.
Polis blir av med sin bricka - bokstavligen.
Kom hit.
Jag kopplar bort dig från fallet.
- Utan vidare? - Försök inte!
Du är redan under uppsikt. Det här ska vara en lättsam uppgift.
Och förresten är killen otrolig. Vet du vad han gjorde i går?
Han tog taxi till Bronx. Vad gör han istället för att betala?
Han tar fram din polisbricka och säger: "Officiellt polisärende".
- Så fräckt! - Vet du vem som berättade det?
Borgmästaren, som pratat om att jag kan bli borgarråd.
Den borgmästare till vilken jag har föreslagit dig som polismästare.
Vad är det som händer med dig, Sully? 30 år!
Ska vi låta allt rasa ihop på grund av den här typen?
- Jag ordnar det. - Skaffa tillbaka din bricka.
Jag skiter i hur - återupprätta den här avdelningens värdighet!
Läs, och gråt. Du är en kändis.
Det är en bra bild.
Ut ur mitt kontor.
Jag är ingen ficktjuv, jag är pilatesinstruktör. Jag...
- Håll käften. - Typiskt.
- Vi ska gå en sväng. - Vad har ni här? Jaså, donuts!
Jag har mina rättigheter, kom igen!
- Jösses... - Håll den där.
- Oj, är det här du? - Ja.
Du måste signera den åt mig.
Jag vill ha ett namn!
Jax, hallå!
Jax!
Läget, Donny? - Ska de aldrig laga ringklockan?
Den är fin. Det är äkta läder.
- Hör du, Bobby? - Va?
Är du döv?
Nej.
- Vad är det här? - Mobiltelefoner.
- Vad sa jag i telefonen? - Du sa: "Inga mobiler".
Jag trodde du ville ha mobiler, jag är ledsen.
- Inga fler mobiler. - Uppfattat.
En massa skräp, som vanligt. Ge mig kontanterna.
- Här. - Undanhåller du inget?
Här har du.
- Är det allt? - Det är allt, Bobby.
- Vill du ha mer? - Ja, jag jobbar dagen lång.
- Jag måste också äta. - Fixa bättre grejer. Guld. Diamanter.
- Inte en massa grannlåt och skräp. - Du vet att jag inte stjäl diamanter.
Du stjäl inte diamanter, det glömde jag. Det är för personligt.
- Men klockor tar du. - Varenda åsna har ju en klocka.
Har du en klocka?
Du är verkligen rolig. En kul typ.
Stjäl det du vill stjäla, då. Du får väl jobba åt mig livet ut.
Alla har en man de måste lyda.
- Jag har en man jag måste lyda. - Jag vet.
Du har också en man du måste lyda: mig.
Ursäkta mig.
Tack för att du hittat min plånbok och ger den tillbaka till mig.
I den här stan verkar det som om folk inte hjälper främlingar.
Ibland uppstår det situationer i livet som sammanför två personer.
- Lite romantiskt. - Jag är en romantisk kille.
- Tack. - Nej, jag betalar.
Jag vill inte att du ska tro att jag vill ha nåt i gengäld.
- Tack. - Å!
Kreditkortet som stals i morse på tunnelbanan har spårats!
Inga polisbilar, inga uniformer, okej?
Tyvärr refuserades kortet.
- Ett tecken på att jag ska betala. - Nej, jag har ett till.
Ibland blir det datafel.
Det är genant.
- Kan jag få tala enskilt med er, sir? - Ja visst. - Ursäkta ett ögonblick.
- Namnen på korten är inte samma. - Jaså?
Beklagar. Med det här brukar jag ge 100 dollar i dricks.
- Men vill ni ha ett annat, så... - Aha. Jag tog visst fel.
- Är vi överens? - Ja, det är vi nog, mr... Fugimoto.
- Fugimato. - Ursäkta.
Häromdagen gick jag hem ihop med två från mitt band.
Nära mitt hus vände jag mig om och såg en kille gå lite skumt...
Berätta klart sen, jag måste gå på pojkarnas.
- Gå ingenstans. - Nej då.
Ursäkta.
- Har ni problem med ett kreditkort? - Jag tror att han satt här.
- Vart gick han? - Till toan.
Toan ligger där borta.
Får jag behålla dricksen?
Vems handbojor är det?
Bobby! Bobby!
- Bobby! - Vad är det?
- En råtta! - Det är en mus, mamma.
- Kasta på musen, inte på mig! - Den är där borta.
Bobby!
Där är den, den springer, skynda dig!
- Var, var? - Under kylskåpet!
Den kom undan.
Hur är det med dig? Allt väl?
- Jag hatar såna där. - Jösses, mamma.
Försöker du ta kål på mig? Vem ska betala hyran om jag får hjärtinfarkt?
Jag ska till kyrkan i kväll, jag kan ställa in middag åt dig i kylen.
- Jag köper en hamburgare. - Jag lagar en åt dig.
- Jag ställer in den i kylen. - Okej, tack.
Har du några dollar jag kan spela bingo för i kväll?
Jag gillar inte hasardspel. Vill du bli som pappa?
Vad då, "hasardspel"? Det är bingo, det är i kyrkan!
Men jag betalar inte dina skulder när du är borta.
Jag har fått mitt livs dos av den varan.
- Går det bra på jobbet? - Mmm.
- Har aktierna gått upp? - Ja.
Du är en bra pojke, Bobby.
- Hej. - Hej...
- Lucy. - Ja, jag vet. Lucy.
Jag såg dig bakifrån, jag var inte säker på att det var du, men...
...det var du.
Det var...
- Det var ett tag sen. - Ja, tre månader sen.
- Läget? - Läget?
- Bra. - Bra.
- Inget nytt.
- Jag har lunchrast. - Jag har försökt ringa dig.
- Din telefon är visst avstängd. - Ja.
Jag vet, jag har skaffat en ny.
Vi kanske kan äta lunch ihop nån gång?
- Jag hinner inte nu, men... - Jag är gravid.
- Vad är du? - Gravid.
Oj, det är ju... Jag menar...
Grattis, det är ju toppen! Jag...
- Hur långt gånget är det? - Tre månader.
Sa du... Sa du... tre?
Det är ditt, Bobby.
- Vi gjorde det ju bara den natten. - Flera gånger den natten.
- Men vi gjorde det bara den natten. - En gång räcker.
Okej, men...
Hur vet du att det är mitt?
- Det är en legitim fråga! - Tror du jag är lösaktig, eller?
- Vi hade en engångsgrej... - Du, ja! Jag försökte ringa dig.
- Lucy... - Rör mig aldrig igen!
- Är allt som det ska? - Ja. Hon är min tjej.
- Vilket skämt! - Ingen fara, polisen.
Vill du jag ska bli haffad? Du sökte upp mig.
Du har jagat mig. Vill du inte tala med mig, så slipp då!
Jag har inte sökt upp dig. Jag gav upp för tre månader sen.
Jag såg dig här och ville säga att du ska få barn - ni kanske ses en dag.
Så nu vet du det.
- Skitstövel. - Men vänta...
- Vad får det vara? - En "loosie".
Ja, hur visste du det? Mitt namn, "Lucy"?
Jag är väl synsk.
Det räcker.
Din fars skuld? Nu är det din skuld.
Från och med nu jobbar du åt mig.
Vem är jag?
Kriminalassistent Bobby Correlli, det är jag, det.
Jag ser dig. Är du en ekorre? Stopp, i lagens namn!
- Håll käften, Bobby! - Du följer med här, hårda bud...
Spegelfönster, det gillar jag. I äkta Dirty Harry-stil.
Det var du. Du sa att jag skulle göra det som var nödvändigt.
Tack, Pete. - Det är det jag gillar hos dig, Sonny.
Du gör alltid precis som du vill och bryr dig aldrig om vad andra tycker.
Varför skulle jag sluta nu? Det är mitt liv, jag kan inget annat.
- Ja. Så vad blir nästa steg? - Nästa steg?
Jag ska skaffa tillbaka min bricka.
Om jag så måste döda den lille skiten.
God morgon.
Vem i helvete är du?
- Jag är Carl. - Jaha, Carl...
- Mamma? Mamma! - Jag trodde du skulle vara på jobbet.
- Vem tusan är han? - Carl.
Vad gör Carl här, i min badrock?
- Har du inte berättat? - Jag har inte hunnit.
Bob, jag är... vän till din mor.
Han är en vän från bingon.
- Har han... Har ni två? - Vad tror du? Vi är vänner sen länge.
Jag ville inte säga nåt, men det är nog dags.
Carl har bett mig flytta ihop med honom.
- Jag dödar honom! - Han är f.d. marinsoldat!
Vad har hänt? Du ser ut som ett vandrande lik.
Döden vore en välkommen lättnad jämfört med mitt skitliv just nu.
Jag backar upp dig. Berätta för mig.
Jag har gjort en flicka med barn.
Det är jättekul, skratta du bara.
Jag backar upp dig. Backar riktigt, riktigt långt.
Som Toledo.
Tack.
Jag ligger verkligen illa till.
- Gjorde hon det, slog hon till dig? - Nej, jag föll i trappan.
Vad tänker hon göra, ska hon behålla ungen?
Jag vet inte, det pratade vi inte om.
Varför skulle hon vilja behålla ett barn utan far?
Särskilt ditt barn.
Ge henne lite pengar och säg åt henne att göra sig kvitt det.
Du kommer att stå upp över öronen i lortiga blöjor. Rena månresan.
Abortera.
Var får jag tag i Lucy?
- Vem frågar? - Jag.
- Vem är du? - En barndomsvän.
- Från Ohio? - Ja.
Hon är från Texas. Stick.
- Jag vill bara prata med henne. - Du och hälften av killarna i baren.
Stick innan jag sticker dig.
Hittade du på det själv?
- Lucy! - Känner du killen?
- Lucy, det är jag! - Håll dig borta från henne!
- Stick härifrån! - Okej.
Va? Nej, vänta! Inte du.
Vad gör du här?
Jag är ledsen för... Du vet. Jag bara...
Jag blev lite chockad när du...
Berättar man nåt sånt för en kille, så...
- Så... Vill du behålla det? - Vill jag behålla det?
- Det är inte nån herrelös hund. - Jag vet. Jag menar bara...
Vad menar du? Jag lyssnar på dig, men du säger ingenting.
Om du inte vill ha barnet så hjälper jag till med pengarna.
Å! Du ställer verkligen upp.
- Vad är det du vill ha av mig? - Inget. Det var du som sökte upp mig.
Jag förstår inte varför du vill ha barn.
Barnet får ju en dålig far som inte vill veta av det-
- och en mor som inte har råd att ta hand om det. Alltså...
- Jag försöker hjälpa dig. - Du har redan gjort tillräckligt.
Du bara går din väg!
Det borde jag gjort från första stund!
Det är det jag menar! Jag försöker ta mitt ansvar här.
Jag vill hitta en bra läkare, och jag vill betala för det.
Nå, vad säger du?
Jag säger att du är en skitstövel.
Men jag ska tänka på saken.
Vänta!
Hur får jag tag i dig?
Ring hit. Jag bor på Gomers kontor.
Hur mycket? Nej, jag har ingen försäkring.
Ingen gratisklinik, jag vill betala för det.
Jag inser det, men...
Om jag betalar kontant, då? Kan vi lösa det så? Hallå? Hallå?
Jag kom bara förbi för att hämta resten av mina grejer.
Säg nånting, Bobby!
- Slår din kille mig annars? - Han är en bra man. Han behöver mig.
Men jag då, mamma? Jag behöver dig.
Inte, heller. Du tar hand om mig! Jag vill inte att du ska behöva göra det.
- Carl och jag tar hand om varandra. - Bingokompisen och du?
Jag älskar honom, Bobby. Inte så som jag älskade din far och älskar dig.
Det är en annan sorts kärlek.
En dag kanske du träffar nån, då förstår du.
Då vet du.
Jag måste gå.
Han vill bjuda dig på middag i morgon kväll. Börja om på nytt.
Här är numret.
Jag är lycklig, Bobby! Kan du inte vara glad för min skull?
Hör du!
Sänk värmen på strykjärnet. Bränn inte hans skjortor som du bränt mina.
Hej, Jax.
Nej, jag kan inte i dag, jag har en del att göra.
- Bobby! Bobby Corelli. Det är väl du? - Va?
- Heter du så? Bor du här? Bobby? - Jag heter Tommy.
- Tommy. Jag hälsade på min faster. - Så du bor inte här?
Hej, Bobby! Hörde att din mamma ska gifta sig.
De har snokat upp mig, Jax! Hur vet jag inte, men de har snokat upp mig.
- Vilka då? - Snutarna. Rena bisvärmen!
- Hur fick de mitt namn? - Ingen aning.
- Din lilla flickvän? - Hon vet inget.
- Har de följt efter dig hit? - Nej. Det är grönt för din del.
- Vad tänker du göra? - Vet inte. Jag måste ligga lågt.
- Har du hittat nån klinik? - Elmsview Hospital. Jag föddes där.
Det är nog toppen. Se bara hurdan du blev.
Jag behöver hundra dollar, måste bo på motell.
- Ge mig det! Vart ska jag ta vägen? - Jag har inget att ge dig.
- Jag har ingenstans att ta vägen. - Jag vet. Du får inget.
Skojar du? Din jävel.
Tror du jag behöver dig? Jag kan sno några plånböcker.
Har du 20 dollar? - Vad är det med den här grabben?
Bobby! Håll dig borta från tunnelbanan.
- Ta en taxi. - Ja. Tack.
Hej, Carl. Det är Bobby.
Bobby, killen du nitade.
Är min mamma där?
Sover hon? Nej, jag visste inte vad klockan var.
Hälsa henne att vi ses i morgon.
Nej, allt är bra. Tack och hej.
Lucy! Lucy!
Varför viskar du? Bultar du så på dörren kan du lika gärna skrika.
Jag kom för att säga att vi har en tid klockan två i morgon.
Om det passar dig.
Tja...
Klockan är tre på morgonen, så vi ses om ungefär elva timmar.
Ring först nästa gång. Men vänta - så gör inte du.
Jag har haft en jobbig kväll. Får jag komma in på en drink?
Om du inte har märkt det, så har vi stängt.
Får jag bara komma in en minut? En minut? Jag...
Jag har ingen annanstans att ta vägen. Snälla du?
En minut, då.
- Har du en cigarett? - Gravida kvinnor röker inte.
- Vill du fortfarande ha en drink? - Ja. En scotch, tack.
- Vill du prata om det? - Om vad då?
Om det som gjort dig "worn slick".
"Worn slick"? Är det Texas-slang?
- Hur vet du att jag är från Texas? - Jag vet ett och annat.
Säg mig då, du som vet så mycket:
Vad fick dig att banka på min dörr mitt i natten?
Jag har blivit vräkt.
Okej.
Får jag fråga dig en sak?
Är den där Fred Flinta-typen din kille?
- Hur så, är du svartsjuk? - Nyfiken.
Nej, det är han inte.
Han har varit det. Han...
Han tar hand om mig, bara.
Som en beskyddande storebror.
Han skulle nog döda dig om han visste att du var här.
Särskilt om han visste att det var du som gjort mig på smällen.
- Vet han om det? - Ja.
- Varför är du så nyfiken på honom? - Jag vet inte.
Han är så olik mig, så jag bara undrade...
Den där kvällen, du vet. Om det är den sorten du gillar, så varför...
Glöm det.
Frågade du varför jag följde med dig hem den där kvällen?
Ja.
Det har jag frågat mig själv varenda dag i tre månader.
- Det var dina ögon. - Mina ögon?
Jag tyckte om dina ögon, du hade så snälla ögon.
De påminde om min fars.
- Det var för mina fina ögons skull. - Snälla ögon.
Och jag gillade att prata med dig.
Du var rolig och trevlig och...
...du hade en snygg rumpa.
- Jag lät dig ju följa mig hem. - Ja.
Och när vi kom till min lägenhet...
...försökte du inte ens med nåt, du bara log...
...och tackade mig för en toppenkväll...
...och sa... - "God natt".
Och jag vet inte, jag bara...
...ville inte att kvällen skulle ta slut.
Så här efteråt vet jag att jag borde avslutat den tidigare.
Ungefär tre minuter tidigare, om jag minns rätt.
På tal om minuter...
Din är slut.
Jag har en krävande dag i morgon, så du vet...
Du... behöver inte följa med mig.
Du kan bara lämna pengarna och säga vart jag ska gå.
Jag sa jag ska ta dig till en bra läkare, och det gör jag personligen.
- Du behöver inte göra det. - Jag gör det.
Då ses vi kvart i två?
Det ligger på 39:e gatan och 5:e avenyn. Det heter Elmsview.
Vi ses i morgon. Tack för drickat.
Har du en cigarett?
Lucy? Det är Bobby, jag har ett problem.
Har jag fattat rätt? Pengarna finns i din lägenhet-
- men du vill att jag ska hämta dem.
För ser hyresvärden dig, ringer han snuten eftersom du är skyldig hyra.
Så jag ska smita in hos dig och hämta pengarna.
- Om nån ser mig, är jag städerskan. - Just det.
Och det här låter inte skumt i dina öron?
Du har rätt, det låter dumt.
Säg att du hälsar på din faster. Nej, den har jag dragit!
Ta det där med städerskan, det funkar. Säg att du är städerskan.
Du känner inte mig, vet inte var jag är.
Känner jag dig inte, så vet jag ju inte var du är.
- Säg sanningen i stället. - Det där är min lägenhet...
...här är mina nycklar och pengarna är mina, men jag kan inte hämta dem.
Vill du inte göra det så slipp. Men jag har inte pengarna, så...
Jösses... Här behövs det faktiskt en städerska.
Fick du tag i dem?
Bra jobbat.
- Hej. - Alla tjejer är onda.
Det är inte läge nu, jag är på väg till... det där.
Ja, ja. Du får berätta om utfallet.
- Så lustigt. - Måste du berätta för hela världen?
- Vad blir det? - 18, tack.
Se upp, din klant!
Lucy Atwood. Jag har en tid här.
- När då? - Nu, faktiskt.
- Fyll i det här. - Okej.
- Bara mitt körkort och personnumret? - Ja.
- Vad är det? - Jag vet inte om jag klarar det här.
Du behöver inte göra nåt. Jag är den som får göra det, du har gjort ditt.
Nej, jag menar... Kanske...
Kanske borde vi vänta.
Vänta? Och tar jag två värktabletter så kan det kanske försvinna?
- Jag menar bara att kanske... - Nej! Så här får du inte göra!
Jag har ältat det här fram och tillbaka-
- och i går klargjorde du hur du kände. Nu ska vi få det undanstökat.
Jag tycker vi ska vänta.
- Tycker du verkligen vi ska vänta? - Ja.
- Du vill vänta. Du är en skitstövel! - Vad gör du så där för?
Gud, vad jag hatar dig! Jag hatar dig!
- Ge mig pengarna, jag gör det själv. - Vi tänker igenom saken. Lugna dig!
- Vi löser det. - Jag hatar dig! Ge mig pengarna!
Lucy! Nu måste du lita på mig.
- Spring. - Va?
Spring!
Du skämtar!
Kom igen! Kom igen!
Taxi!
Kör! Kör!
Tack.
Hej, Bob! Du kommer tidigt, jag sa väl middag och inte lunch?
- Tja, vi var i närheten, så... - Ja visst. Stig på!
Hej.
Jag skulle just åka och handla mat åt din mamma.
Jag fick en lista.
- Är mamma inte här? - Hon är i parken med mina barnbarn.
Vi passar dem en gång i veckan, de är söta små busungar.
De är tvillingar.
- Så du är Bobbys flickvän? - Nej.
- Jag åker och handlar. Ska ni med? - Nej.
- Vill ni stanna här? - Ja, vi väntar på min mamma.
Oj, Bob, jag är ledsen.
Jag älskar din mor och är bara väldigt beskyddande.
Jag kallas Bobby, din skit.
- Ut med det! - Vad är det du vill veta?
Vad jag vill veta? Jo: Varför har vi blivit jagade av polisen?
Vad har du satt mig i för knipa? Vem är Carl, och vem fan är du?
Carl är mammas kille, hon har just flyttat ihop med honom.
- Och snutarna? - Jag jobbar inte på Wall Street.
Alltså gäller det inte insideraffärer.
Jag är ficktjuv.
- Vad är det som är så roligt? - Ficktjuv?
Och därför jagar halva N. Y: s poliskår dig?
Har du hört om polisen vars bricka blev stulen?
Jaha, det här är toppen. Verkligen.
Mitt barns far stjäl från gamla damer.
- Jag stjäl aldrig från fattiga. - En riktig Robin Hood!
- Du känner inte till min situation. - Nej, jag känner dig inte alls.
Vad säger du? Jag är samme kille som i baren, fast med ett annat jobb.
Är du galen? Det där är inget jobb, Bobby - du snattar.
Döm inte. Av pappa ärvde jag en skuld på 500000, och mamma jobbade inte.
Jag hade inget val.
- Varför gick du inte till polisen? - Han hotade att döda min mor.
Varför snattar du nu?
Jag är fortfarande skyldig honom runt 100000.
- Kom igen, vad gör du? - Jag tar pengarna.
Jag föder inte ett barn som måste besöka sin far i fängelset på julen.
- Var la du dem? - De är i jackan.
Nej, det är de inte.
- Vad snackar du om? - De är inte här.
- Vad har du gjort, har du tappat dem? - Vad menar du, de var i din jacka!
- När du slog mig tog du dem ju! - Du höll i mina armar och kysste mig!
De kan ligga i taxin, eller så var det när killen stötte ihop med dig.
Det var klassiskt! En ficktjuv som blir bestulen av en ficktjuv.
Upp med labbarna och töm fickorna, herrn!
- Lite sent påkommet... - Bobby! Du är tidig.
- Var är Carl? - I affären.
Gå och lek med gosedjuren. - Hej.
- Jag är Bobbys mamma Rita. - Jag heter Lucy.
Oj! Jag minns inte när Bobby sist presenterade en flicka för mig. Du...
Hon skulle just gå, vi är bara vänner. - Jag kommer förbi sen.
Var inte så ohövlig! Hon kanske vill stanna på middag.
Jag ska laga lasagne. Det är Bobbys favoriträtt.
Så gott! Jag stannar gärna.
- Fint! Då sätter jag igång. - Jag hjälper till.
- Jag äter för två. - Säg bara inget till min mamma.
Nej, varför göra farmor upprörd?
- Vill herrn spela nåt brädspel? - Nej.
- Videospel? - Nej.
- Tjuv och polis, då? - Definitivt inte.
Hur har du lärt känna min Bobby?
Vi... Vi har en gemensam vän.
- Bobby verkar tycka mycket om dig. - Varför tror du det?
Han blir frustrerad ihop med flickor han gillar, vill dölja sina känslor.
Du vet hur pojkar är, de drar i flätorna på de flickor de gillar.
- "Crap"? - "Craps". Det är ett seriöst spel.
7 och 11 på första kastet vinner, 2, 3, 12 förlorar.
Sen blir 4, 5, 6, 8, 9, 10 ens point. Matchar man den så vinner man.
Slår man en 7:a då, så förlorar man.
Du börjar, Nicky. Nej, vi måste satsa. Lägg era insatser, pojkar!
Så ja, kasta tärningarna.
Fyra. Det kallar vi "Little Joe".
Nu ska du slå "Little Joe" för att vinna. Blås på tärningarna. Kom igen!
Kom igen, "Little Joe"!
- Jag vann! - Nej, du förlorade.
Vi får ditt godis. Sånt händer när man spelar!
- Din tur att spela. - Vill du vara med, damen?
Nej, jag har haft nog med spänning för en dag, tack.
Okej - här vara de färska tomata!
- Jag hjälper dig. - Nej, det klarar sig.
Och "mi casa, su casa".
Och nu har jag en ursäkt för att hälsa på världens vackraste flicka.
- Vi ber i Jesu namn. - Amen.
Amen.
Så, Bob, Rita har sagt att du arbetar med aktier.
- Hur går det för dig? - Det går upp och ner.
Varför säger du inte att du har haft svårt att betala hyran på sistone?
Söker du fast jobb, så kom ner till mig.
- Carl har en juveleraraffär. - "Diamanter är en flickas bästa vän".
- Köp inte i butik. - Det ska jag komma ihåg.
Vet ni nån som letar efter en fin förlovningsring...
...så säg till Carl.
Han ger dig ett bra pris.
- Lucy är proffsfotograf. - Jaså, minsann.
Jag frilansar mest. Men just nu jobbar jag deltid i en bar.
Det ger inte mycket, men det är i alla fall en hederlig försörjning.
- Det har du rätt i. - Rita säger att du är från Texas.
- Ja, jag åker tillbaka dit på lördag. - Så synd.
Jag flyttar ihop med syrran, jobbar i en fotostudio och tar porträtt.
- Och du hade inte tänkt säga nåt? - Nej.
Jag hade inte planerat nåt alls med dig.
- Hur smakar lasagnen? - Den är jättegod.
Den är underbar.
- Ursäkta mig. - Vill du använda damrummet?
Vi har inget damrum, morfar har bara ett badrum.
Hur är det, Lucy? Vad är det?
- Ring på ambulans! - Andas.
Jag ska inte föda, din idiot, jag är bara i tredje månaden!
- Bobby! - Mamma...
Jäklar, också.
Varför talade du inte om det för mig, Bobby?
- Jag ville inte oroa dig. - Oroa mig?
Varför skulle det oroa mig att få ett barnbarn?
Vill hon behålla det?
Jag vet inte.
Älskar du henne?
Jag vet inte, mamma...
Jag vet inte vad kärlek är. Hur vet man det?
När hon sa att hon skulle åka, hur kände du dig då?
Illamående.
Och hur kände du dig när vi var på väg till sjukhuset?
Ibland inser vi inte vår egen lycka förrän vi närapå förlorat det vi har.
Dr Phil.
Nu ger jag mig av. Jag ska lämna er två i fred.
- Hej. - Hej.
Läkaren sa att du kommer att repa dig. Du behöver bara vila.
- Och barnet, då? - Allt är bra med barnet.
Oroa dig inte, barnet klarar sig och du kommer att repa dig.
Jag trodde att det skulle ordna sig av sig självt.
- Jag vet bara inte vad jag ska göra. - Det handlar om vad vi ska göra.
Det är inte bara du längre, det är vi.
Kom igen, Bobby. Inte vill du ha ett barn.
Vi känner knappt varann, för några dagar sen kom du inte ihåg mitt namn.
Är det vad du tror? Att jag inte kunde minnas ditt namn?
- Vill du veta sanningen? - Ja. Sanningen skulle sitta bra.
Okej... Okej.
Då, så.
Efter den där natten kunde jag inte sluta tänka på dig.
Jag tänkte på dig så att jag nästan blev galen.
Jag hade äntligen slutat tänka på dig, och så stod du mitt framför mig.
Jag blev så nervös att jag inte kunde tala.
- Varför ringde du mig inte? - Jag var rädd.
När jag vaknade den morgonen såg jag på dig, du var så vacker.
Du är så vacker.
Det var första gången jag inte ville gå. Det har aldrig hänt mig förr.
Jag skrev ner mitt riktiga nummer på en lapp, och sen...
...skrynklade jag ihop den och skrev ett falskt nummer i stället.
Sen skrev jag rätt nummer och skrynklade ihop lappen, o.s.v.
Till sist stoppade jag alla ihopskrynklade lappar i fickan.
Jag lämnade kvar en av dem och tänkte att om det var rätt nummer-
- så var det meningen.
Jag lät ödet bestämma.
Jag vet.
Jag är en skit.
Det var dumt, jag ångrade det, men...
Jag glömde inte ditt namn, Lucy. Jag kunde inte. Jag försökte, tro mig!
Varför skulle jag tro på dig?
Jag har haft det i tre månader. Jag har svårt för att binda mig.
Ja, jag vet. Du kan inte ens hålla dig till ett cigarettmärke.
Jag springer inte iväg från det här, okej?
Det lovar jag dig.
- Jag kan inte vara med nån som stjäl. - Då lägger jag av. Jag slutar.
Ge mig en chans. Jag ska bevisa det för dig, ge mig bara en chans.
Och då slutar du? Kan du sluta utan vidare? För min skull?
Okej.
Hör ni, ni! Skaffa er ett rum.
Besökstiden är slut, och du behöver vila.
Så du är i lag med snuten, Jax?
- Så du är i lag med snuten? Du?! - Håll käften! Jag borde döda dig!
- Varför svek du mig? - Vi är inte vänner!
Jag har avstått från mitt liv, Jax!
Vi är inte vänner! Lägg dig inte i mina affärer!
Att stjäla en polisbricka! Gav det mig några pengar?
De där snutarna klampade in i mitt hus! Mitt hus!
- Du jobbar åt mig nu. - Skulle det vara lustigt?
Jag berättade var du bor, var du skulle vara och när.
- Du bad killen stjäla mina pengar. - Ja, du skulle ju ha en del med dig.
Moralknutten måste betala för sin tjej, hon kunde inte bidra med nåt.
Den där "vännen" gjorde mig en tjänst. "V ännen" tjallade på mig.
- Ge mig ett namn! - Jax.
Blev jag arg på honom? Nej.
Vet du varför? För att det är affärer, Bobby. Affärer.
Det är inte personligt.
Det är slut.
Vänta. Vänta! Hör på här...
Vad sägs om jag kan betala igen hela min skuld?
- Det är för sent. - Okej, ring snuten då, Jax.
De kan inte sätta dit mig, jag har inte brickan.
- Lås dörren! - Ingenting.
- Det här spelet är över nu. - Jag vet en grej du kan bli rik på.
- Gillar du diamanter? - Jag lyssnar. Bäst att det är bra.
Du ska få diamanter.
- Bobby? - Å, hej.
Hej.
- Hur mår du? - Mycket bättre.
Jag får nog gå hem i eftermiddag.
De väntar bara på några provsvar, för säkerhets skull.
- Hur är det med dig? - Jodå, bara bra.
- Är de där till mig? - Ja... Förlåt.
Hör på, Lucy: I går sa jag ju att jag kunde sluta, men...
Det har hänt en grej, och jag måste bara göra en sista sak.
Vad pratar du om?
Det är lite komplicerat, jag...
Lita på mig. Jag berättar det här för att jag vill vara ärlig mot dig.
- Vara ärlig? Du har inte sagt nåt! - Jag vet. Jag kan inte.
Jag önskar att jag kunde det, men...
Om du försöker sjappa eller säger nåt till nån, så svär jag-
- att jag dödar dig, och dödar henne. Det svär jag på.
Efter i morgon är allt över. Då är jag färdig.
I morgon är jag inte här, jag ska ju med ett plan då.
Låt mig bara få den här dagen på mig, okej? Jag ska förklara allt.
Jag älskar dig.
Carl? Det är Bobby.
Kan du göra mig en tjänst?
- Vi har stängt. - Jag är Bobbys vän.
Aha, ja visst.
- Bobby sa att du skulle komma. Carl. - Jag heter Dennis.
- Förlåt att jag är sen. - Ingen fara.
- Så ni jobbar ihop på Wall Street? - Nej, jag är hans chef.
- Och du vill ha en förlovningsring? - Ja.
Ärligt talat vet jag inget om smycken. Jag bär inga själv.
- Det lägger jag dig inte till last. - Men min fästmö har dyr smak.
- Hon ska få nåt fint. - I vilken prisklass?
Cirka... 30000, om jag kan få något fint för det.
30000. Ja! Det måtte gå mycket bra för dig.
Jag klarar mig, ja.
Då tar jag fram nånting.
De här är på 2,5 till 3 carat, de är VVS 1 och 2.
De flesta har J-färg.
- Inte är det där en förlovningsring? - Jo. Gillar du en diamant här...
...men inte infattningen, om hon vill sätta in diamanten i farmors ring...
Vet du vilken stil hon föredrar?
Att gifta sig är stressigt. Trodde att förlovningsringar gick i en stil.
- Jag visste inte att de var så olika. - Se dig om lite mer.
Gå en runda med henne nu i helgen-
- och när ni ser nåt hon gillar, så kom tillbaka hit.
Jag får gäster i kväll, och hade hoppats få med mig nåt till henne.
- Det blir mat, vi har stor fest. - Jag kan inte ta dit allt det här.
- En idé: Jag har 15000 dollar... - Det handlar inte om pengarna.
Hör på vad jag har att säga. Låt mig ge dig en handpenning.
Vi tar ett antal ringar som du tror hon kan gilla...
...och tar dit dem. Jag bor nära. - Nja... Jag vet att du är Bobbys vän.
Hon får välja inom den prisklassen. Jag betalar skillnaden på plats.
- Det är diamanter för en halv miljon! - Jag kan skriva en check på rubbet.
- Jag vill inte ta ut diamanterna. - Mina kontanter täcker återstoden.
Du gör affär, hon väljer snabbt ut en sten.
- Hon väljer nog den dyraste. - Du är Bobbys vän. Jag tar pengarna.
Jag låser in dem, sen går vi till henne.
- Ska jag inte ge dig allt samtidigt? - Nej, din idé blir bra.
- Jag kan behålla pengarna till dess. - Att ta ut diamanterna är illa nog.
Jag lämnar hellre kontanterna här.
- Säkert? Jag kan ju betala allt ihop. - Ja, jag är säker.
Och jag ska ge bort ett par av de här örhängena till er.
Det blir väldigt fint.
- Då, så? - Ja.
De här kvarteren minns jag.
Kan jag få låna din mobiltelefon lite?
Jag vill ringa och höra om hon är hemma.
I går när jag kissade tappade jag den rakt ner i toaletten.
Min fars tänder föll ut...
Ring larmcentralen!
Jösses, såg du varifrån han kom?
Larmcentralen? Ja. Jag behöver komma till polisen!
Jösses! - Jag har just blivit rånad. På West Broadway.
Säg att han bar en grön rock.
En arméjacka, grön, han är rödhårig...
Min hela värld ligger i den portföljen. Gode Gud!
- Det känns fruktansvärt. - En halv miljon i diamanter!
Jag är så ledsen. Han kom som en blixt.
- Hur är det med dig, klarar du dig? - Ja, det är inte ditt fel.
Det känns som om det är mitt fel, jag mår jättedåligt.
Oroa dig inte, polisen hittar honom säkert. De tar honom garanterat.
För helvete, varför kommer du så sent?
Han hade mage att be mig följa med honom till polisen och vittna.
Jag sa: "Fästmön väntar, måste iväg."
Fästmö!
Hans fästmö!
- Dejtar vi?! - Mycket roligt. Var är Bobby?
Han är inte här.
Vad gör du? Vi skulle vänta tills vi alla var här...
Bobby får inget alls.
Du får en ring, sen lägger vi ner. Fattar du? Lås dörren!
- Vart tänker du ta vägen? - Det talar jag inte om för dig.
Det är inte affärer, det är personligt
Ner på golvet, allihop! Sätt händerna bakom huvudet.
- Allt väl? - Nej.
Bra.
- Vilken sort? - Vet inte.
Det är en "loosie".
Jag har lagt av.
- Med att röka eller att stjäla? - Bådadera.
Vad är det där?
Jag hade gärna fallit på knä, men i rännstenen vore det inte romantiskt.
Den där kommer väl möjligtvis inte från ditt sista jobb?
Carl gav mig ett bra pris, en ordentlig rabatt.
- Lucy... - Jag vet.
Carl hälsade på mig på sjukhuset och berättade om vad ni gjorde.
- Ändå lät du Gomer puckla på mig? - För att du inte berättade det själv!
Men han gjorde det ganska rejält.
Är du säker?
Nej.
Så...
Vad händer nu?
- Får jag fråga dig en sak? - Ja visst.
- Finns det tunnelbanor i Texas? - Tyst på dig!
Översättning: Josefine Liftig www.primetext.tv